\input ctustyle3
\slides

\verbchar`
\everyintt={\Red}
\ttindent=0pt

{\fontfam[libertine]{\bi\bf\it\rm \global\let\lib=\_tenrm
 \global\let\libit=\_tenit \global\let\libbf=\_tenbf
 \global\let\libbi=\_tenbi \setff{+pnum}\caps\rm 
 \global\let\libc=\_tenrm} 
 \fontfam[garamond]  \global\let\gara=\_tenrm
 \fontfam[termes]    \global\let\term=\_tenrm
 \fontfam[caslon]    \global\let\casl=\_tenrm
 \fontfam[baskerville] \global\let\basker=\_tenrm
 \fontfam[palatino] \global\let\pala=\_tenrm
 \fontfam[gfsbodoni]   \global\let\bodo=\_tenrm
 \fontfam[dejavu]  \global\let\deja=\_tenrm
 \fontfam[heros]  \global\let\helvet=\_tenrm
 \fontfam[adventor]  \global\let\avant=\_tenrm
}
\let\rf=\resizethefont

\def\em{\bf\Red}

\worktype[O/CZ]
\faculty{F8}
\department{Katedra matematiky, katedra teoretické informatiky}

\def\tthook{\typosize[12/14]}

\tit Typografie a \TeX/ (05)

\subtit Úvod do typografie \nl\nl petr@olsak.net

\subtit\rm \url{http://petr.olsak.net/typotex.html}

\pg;

\sec Co je typografie?

* Dříve: grafická úprava tiskovin,

* nyní: úprava formy dokumentu prezentovaného v počítači nebo na papíře.

* Rozlišujeme {\em formu} a {\em obsah} dokumentu. Dříve byla častější dělba práce.
  Typografii dělali specialisté, řemeslníci. Měli své normy. 

* Typografie je na pomezí mezi uměním a řemeslem.

* Je kladen důraz na estetické hledisko.

* Slovo typografie je odvozeno z řeckého {\em typós} (znaky) + {\em graphein} 
  (psát, tesat do kamene).

* Nástroji na úpravu formy dokumentu jsou:

\begitems
* Písmo (fonty)
* Formát stránek (fyzické nebo v počítači)
* Kvalita papíru a závěrečné knihařské práce (při fyzické podobě dokumentu)
* Skladba barev a grafiky, tj. užití kontrastu bílé a černé, případně barev
  na ploše stránky.
* Rozvržení písma a grafiky na stránkách (tiskové zrcadlo)
\enditems

\pg;

\sec Dobrá typografie?

* Univerzální (algoritmický) návod na dobrou typografii neexistuje. 
  Přesto je možné shrnout několik základních postřehů.

* Dobrá typografie {\em nezatěžuje}, {\em neobtěžuje}, {\em neruší} čtenáře. Tedy:

\begitems
* Není vidět (překvapivě).
* Ctí nejdůležitější pravidlo: čitelnost, přehlednost.
* Podřizuje se staletým tradicím.
* Všechny grafické prvky respektují společný koncept: jednotná úprava, řád,
  rytmus, očekávatelnost.
* Forma se podřizuje obsahu a účelu publikace.
* Jsou dodržována mikrotypografická pravidla.
* Neobsahuje ani jazykové chyby.
\enditems

* Většinu pravidel (dříve sepsaných v oborových normách) není nutno dodržovat
  dogmaticky. K nedodržení je ale třeba mít důvod sledující jiný koncepční či výtvarný cíl.
  Např. v acidenčních tiskovinách (reklamní tisky) může forma být upřednostněna 
  před obsahem.

* Dobrý text o typografii: {\tt\Blue texdoc memdesign}, neboli
  \url{https://texdoc.org/serve/memdesign/0}

\pg;

\sec Technologie tisku

* Knihtisk (1440--1960)
\begitems
* Tisk z výšky
* Jednotlivé litery (rozkládací/skládací předloha)
* Litery z tavitelné slitiny (olovo, antimon, cín)
* Tiskové barvy (dříve saze, olej)
* Dříve tiskařský lis (inspirován vinařským lisem)
\enditems

* Začátek 20. století: mechanické období knihtisku (stroje Monotype)

* Ofset (1905--dodnes)
\begitems
* Tisk z plochy (technologie odvozená z litografie)
* Nepřímý válec
* Předloha k tisku (forma) fotochemicky upravená
* Je možný soutisk s barvami (substraktivní barevný model, rastr)
\enditems

* Technologie přípravy předlohy ofsetu
\begitems
* Fotosazba (násvit liter z předlohového filmu na cílový film)
* Osvit filmu z předlohy v počítači laserem řízeným RIPem
\enditems

\pg;

\sec Míry používané typografy

* Typografický bod je zhuba třetina milimetru, ale z historických důvodů
  máme bohužel typografické body různě veliké:

\begitems
* Anglosaský nebo též monotypový: 1\,pt = 1/72,27\,in $\doteq$ 0,35146\,mm 
* Postscriptový (Adobe) 1\,bp = 1/72\,in $\doteq$ 0,35278\,mm 
* Didotův (dříve v Evropě) 1\,dd $\doteq$ 1,07\,pt $\doteq$ 0,367\,mm
* Haasovský (dříve v Rakousku) $\doteq$ 0,366\,mm (dnes zcela nepoužívaný)
\enditems

* Odvozené míry:

\begitems
* 12\,pt = 1\,pc (pica, čteme pajka)
* 12\,dd = 1\,cc (cicero); Fournierův systém používal další termíny:
\begitems
  2\,dd = čtvrtpetit, 5\,dd = perl, 6\,dd = nonpareille, 7\,dd = kolonel, 8\,dd = petit, 
  9\,dd = borgis, 10\,dd = garamond, 11\,dd = breviář. 
\enditems
\enditems

* Dále se užívají mm, cm, in, je třeba vědět, že 1\,in = 25.4\,mm

* Astronomické jednotky ani sluneční roky se naštěstí nepoužívají.

* Co to znamená, že stupeň písma je 10 bodů?

* Pojmy: čtverčík, půlčtverčík vycházejí z liter čtvercového půdorysu.

\pg;

\sec Příprava rukopisu, komunikace s~nakladatelem

* Dříve byl rukopis odevzdáván psaný strojem s cca 60 úhozy na řádku a s 30
  řádky na straně. Je to tzv. \uv{{\bf normostrana}}, obsahuje tedy cca 1\,800 znaků.

* Nakladatel si stanoví technické podmínky předání rukopisu.

* Někdy je dohoda taková, že sazbu provede autor a předá hotové PDF.
  Nakladatel jen doplní tiráž, obálku, vydavatelský záznam atd.

* Cena (honorář, prodejní cena) se občas počítá také 
  podle počtu znaků díla. Jednotkou je \uv{{\bf autorský arch}}
  nebo \uv{{\bf vydavatelský arch}} (AA nebo VA). Jeden arch je 20 normostran
  textu, tj. cca 36\,000 znaků včetně mezer. AA sčítá znaky dodané autorem,
  VA odpovídá celkovému počtu znaků včetně těch, které přidal vydavatel.

\pg;

\sec Pravidla pro úpravu knih

* Vstupní strany, textová část, přílohy

\begitems
* patitul, protitul, titul, vydavatelský záznam, anotace, dedikace,
  předmluva, obsah, úvod, textová část, přílohy, obrazová část, tiráž 
\enditems

* Pravidlo lichá/sudá strana

* Obálka, předsádka, hřbet, knižní blok, knižní vazba

* Sazební obrazec (zrcadlo), okraje, paginace, záhlaví, důraz na dvoustranu

* Členění na díly, kapitoly, sekce, podsekce, odstavce, věty, slova

* Jednotný výběr písma

* Jednotné formátování odstavců (zarážka, východová řádka, vertikální
  mezery, formát do bloku nebo na praporek)

* Stranový rejstřík, řádkový rejstřík

* Vdovy a sirotci

\pg;

\sec Hladká sazba

* Zabarvení sazby ovlivuje volba písma (základní duktus, střední výška písma), 
  mezery mezi slovy, prostrkání (letterspacing), řádkový proklad (linespacing).
  Vše se podřizuje dobré čitelnosti.

* Pravidlo jednolité šedé plochy při pohledu z dálky.

* Fatální chyba: automatické prostrkání za účelem sazby do bloku.

* Chyba: prostrkání za účelem vyznačení slov.

* Chyba: velký řádkový proklad (v návodech pro závěrečné práce).

* Prostrkání kladné i mírně záporné (left/right side bearing znaku)

* Prostrkání pomocí ff `letterspace=`, resp. pomocí `\setletterspace`.

* Nenulové prostrkání se neslučuje s ligaturami.

* Individuální vyrovnání znaků (kerning) definováno ve fontu, 
  často se manuálně upravuje při sazbě titulků (`\kern`).
  Výjimku kerningu z~fontu je možné definovat v Lua kódu,
  viz
  \ulink[https://tex.stackexchange.com/questions/577675/default-kerning-around-hyphens-is-ugly/577710\#577710]
      {Stackexchange}.

* Řádkový proklad se udává ve velikosti kuželky (tj. vzdálenost účaří)
  ve tvaru: stupeň písma lomeno kuželka celkem. Tedy
  například 10/12. Řádkování vyjádřené v násobcích (1,5 řádku) nepoužívat.

* Proklad záleží na šířce sazby, počtu znaků na řádku (čitelnost).

\pg;

\sec Odstavec

* Je zákadní \uv{jednotkou sazby}. Je třeba konfigurovat jeho styl a jednotně
  jej dodržovat.

* Odstavcová zarážka `\parindent`, východový řádek `\parfillskip`, vertikání
  mezera mezi odstavci `\parskip`. 

* Zarážka 1--2 em (dle šířky sazby, prokladu atd.) nebo bez
  zarážky. 

* Jednotná velikost zarážky i pro sazbu v různém stupni písma. 

* Zarážka pod nadpisem obvykle není.

* Pravidlo: východový řádek ne kratší než odstavcová zarážka. 

* Východový řádek s mezerou aspoň 1 čtverčík.

* Zarovnání do bloku: pruží mezislovní mezery nebo navíc lze použít 
  mikrodeformaci
  písma `\pdffontexpand`, `\pdfadjustspacing`.

* Visící interpunkce `\rpcode`, `\protrudechars`.

* Zarovnání na prapor. V titulcích je to skoro nutné, navíc zlom je vhodné
  v titulcích manuálně ošéfovat dle významu sděleného.

* Další netypické úpravy odstavců.

* Problémy: řeky, opakující se slova nad sebou.

\pg;

\sec Písmo, terminologie

\vskip5mm

{\lib\thefontsize[80] \hskip4.5cm (ÁBčdxý}

\def\ur#1{\hbox to\hsize{\hrulefill\ \lower.5ex\hbox{\thefontsize[11]#1}}}
\def\ul#1{\hbox to\hsize{\lower.5ex\hbox{\thefontsize[11]#1} \hrulefill}}

\puttext 0pt 0mm {\ur{účaří}}
\puttext 0pt 12mm {\ur{střední dotažnice}}
\puttext 0pt 19.8mm {\ur{horní dotažnice}}
\puttext 0pt 18.2mm {\ul{verzálková dotažnice}}
\puttext 0pt -6.2mm {\ul{dolní dotažnice}}
\puttext 0pt 7.3mm {\ul{osa}}
\puttext 0pt 23mm {\ul{akcentová dotažnice}}

\vskip1cm
{\lib\thefontsize[50] VERZÁLKY, \hfill mínusky}
\vskip-1mm
{\thefontsize[11] upper case \hfill lower case}

* Horní dotah (ascender), dolní dotah (descender).

\smallskip

* střední dotažnice\dots účaří: střední výška písma (ex height)

Rozdílná střední výška písma při stejném stupni:

\def\p#1{\lower15pt\rlap{\thefontsize[11]#1}}
\noindent
\p{Libertine}{\lib\thefontsize[53] Abx}\hfill 
\p{Technika book}{\book\rm\thefontsize[53] Abx}\hfill
\p{CM typewriter}{\tt\thefontsize[53] Abx}\hfill
\p{Times}{\term\thefontsize[53] Abx}\hfill
\p{Graramond}{\gara\thefontsize[53] Abx}

\pg;

\sec Písmo, terminologie

{Times}

\bigskip\bigskip

{\term\thefontsize[100]
  H \ P \ Q \ S
\bigskip
  d \ g \ f \ e \ p \ a
}

\bigskip
\def\t#1{\thefontsize[11]#1}

\puttext 5pt 71mm {\t{horní serify}}
\puttext 5pt 41mm {\t{dolní serify}}
\puttext 8mm 59.5mm {\t{\thefontsize[9]příčka}}
\puttext 0pt 53mm {\t{\rotbox{90}{dřík}}}
\puttext 42mm 53mm {\t{\rotbox{90}{dřík}}}
\puttext 36mm 65mm {\t{kout}}
\puttext 50.5mm 62mm {\t{oko}}
\puttext 63mm 63mm {\t{bříško}}
\puttext 45mm 41mm {\t{serif}}
\puttext 89mm 55mm {\t{oko}}
\puttext 100mm 42mm {\t{chvost}}
\puttext 140mm 67mm {\t{klínový serif}}
\puttext 141mm 50mm {\t{oblouk}}

\puttext 10mm 32mm {\t{hlava}}
\puttext 10mm 2.5mm {\t{patka}}
\puttext 0mm 24mm {\t{bříško}}
\puttext 16mm 17mm {\t{\rotbox{90}{dřík}}}
\puttext 45mm 24mm {\t{ucho}}
\puttext 47mm -2mm {\t{smyčka}}
\puttext 66mm 11mm {\t{\rotbox{90}{dřík}}}
\puttext 79mm 24.5mm {\t{zrno}}
\puttext 67mm 2.5mm {\t{serif}}
\puttext 105.5mm 14mm {\t{příčka}}
\puttext 105.5mm 5mm {\t{oblouk}}
\puttext 120mm 24mm {\t{hlava}}
\puttext 125mm -5mm {\t{serif}}
\puttext 152mm 17mm {\t{zrno}}
\puttext 137mm 24mm {\t{bříško}}
\puttext 170mm 2.5mm {\t{patka}}

\pg;

\sec Rodiny písma

* Jednotlivé rodiny písma jsou typicky určeny k použití v základním řezu
  (chlebové písmo) a obashují též vyznačovací řezy.

* Rodiny mívají názvy odpovídající tvůrcům v dávné historii (Caslon, Garamond,
  Bodoni) nebo odvozené jinak (Times Roman, Grotesk).

* Z licenčních důvodů dle jedné historické předlohy mohou existovat rodiny
  písma od různých současných tvůrců: Times Roman (Adobe), Nimbus Roman
  (URW), Times New Roman (Microsoft), News Serif (DTC Corporation), Termes
  (TeX Gyre), Lido (STF). Původně Stanley Morrison (1889--1967) vyvinul toto písmo pro
  deník Times.

* Jednotlivé řezy v rodině jsou typicky čtyři: základní 
  (antikva, roman, regular), kuzíva
  (italic), tučný (bold), tučná kurzíva (bold italic).

\medskip

{\setfontsize{at48pt}\lib\rf základní, \hfill \libit\rf kurzíva,

\libbf\rf tučný, \hfill \libbi\rf tučná kurzíva.}

\medskip

* Ale mohou existovat v jedné rodině i další řezy dle různých kritérií...

\pg;

\sec Typy řezů

\hbox{\hsize=6cm\setfontsize{at12pt}\rm\vtop{
SourcePro (Adobe)

\fontfam[sourcepro]\typosize[20/23]
\elight\rm Rozličný duktus\par
\light\rm Rozličný duktus\par
\resetmod\rm Rozličný duktus\par
\bolder\rm Rozličný duktus\par
\resetmod\bf Rozličný duktus\par
\bolder\bf Rozličný duktus\par
}%
\vtop{Antykwa Półtawskiego

\fontfam[poltawski]\typosize[20/23]
\ccond\rm Velmi zúžený\par
\cond\rm  Zúžený\par
\resetmod\rm Normální\par
\expd\rm Rozšířený\par
\eexpd\rm Velmi rozšířený\par
}%
\vtop{Computer Modern

{\fontfam[lm]\typosize[20/23]
\rm Serifové varianty\par
\slant\it Skloněné varianty\par
\sans\rm Bez serifů (sans)\par
\tt Neproporcionální\par}\baselineskip=23pt

Technika

\typosize[20/23]
\bf \pdfliteral{1 Tr .9 w}Kontury\pdfliteral{0 Tr 0 w}\par
\stencil STENCIL\par
}}
\medskip

Někdy též rozdílné optické velikosti (display, book, ...).

\sec Vyznačování verzálkami, číslice

{\setfontsize{at30pt}\lib\rf VERZÁLKY,\hfill mínusky,\hfill \libc\rf Malé Kapitálky}

\fontdef\n{\rm}
{\setfontsize{at30pt}\lib\rf {\n Číslice tabelační:} 0123456789, {\n mínuskové:} \libc\rf 0123456789}

\pg;

\sec Klasifikace písmových rodin

Dle dřívějších oborových norem se učni sazečského řemesla drtili rozpoznávat
písmo podle různých klasifikačních systémů, které vycházely především 
z historických hledisek.

* {\em Dynamická antikva} (renesanční). Nicolas Jenson (Benátky 1420--1480),
  Aldus Manutius Romanus (1447--1516), Claude Garamond (Francie 1480--1561),
  Christof Plantin (1514--1589), Giambattista Palatino (Itálie, 1515-1575).

{\setfontsize{at70pt}\gara\rf Písmo Garamond}
\medskip
{\setfontsize{at70pt}\pala\rf Písmo Palatino}
\medskip

Osa stínu skloněná, slabé rozdíly v tloušťce tahů, menší vypracování detailů
(které v tehdejší technologii tisku stejně nemělo smysl). Hlavy s šikmým
zakončením, oblé kouty.
Vychází z dynamického (rukopisného) principu.

\pg;

\sec Klasifikace písmových rodin

* {\em Přechodová antikva} (barokní). Wiliam Caslon (Anglie, 1693--1766),
  John Baskerville (1706--1775), Pierre Simon Fournier (Francie 1712--1768)
  François Didot (1689--1757).

{\setfontsize{at70pt}\casl\rf Písmo Caslon}
\medskip
{\setfontsize{at70pt}\basker\rf John Baskerville}
\medskip

Písmo charakterově mezi dynamickou a statickou antikvou, prohlubuje se kontrast mezi vlasovými
a základními tahy, osa stínu se narovnává.

\pg;

\sec Klasifikace písmových rodin

* {\em Statická antikva} (klasicistická). Firmin Didot (Francie, 1764--1836),
  Giambattista Bodoni (Anglie 1740--1813), Justus Erich Walbaum
  (1768--1837).

\medskip
{\setfontsize{at70pt}\bodo\rf Písmo Bodoni}
\bigskip
\rlap{\setfontsize{at70pt}\LMfonts\rm Computer Modern}
\medskip

Ostrý kontrast mezi vlasovými tahy a stínovanými tahy, tj. převládá statický
(kresebný) princip. Osa stínu je svislá. Hlavy s rovným zakončením, ostré
kouty. Je kladen důraz na detaily, které
jsou v~tomto období už technologicky reprodukovatelné.

Vhodné pro technickou literaturu, rozhodně ne beletrii, kde se používají
písma dynamické antikvy-

\pg;

\sec Klasifikace písmových rodin

* {\em Egyptienky} (lineární serifové písmo). 19. století.

\medskip
{\setfontsize{at70pt}\deja\rf Dejavu family}

Nevýrazné stínování, výrazné serify, osa stínu svislá.

* {\em Grotesk} (Lineární bezerifové písmo). 19. a 20. století.
Eduard Hoffmann (Švýcarsko 1892--1980).

\medskip
dynamické: {\setfontsize{at70pt}\helvet\rf Helvetica}
\medskip
statické: {\setfontsize{at70pt}\avant\rf AvantGarde}

Bez serifů, bez stínování. Typografové hovoří o úpadku písma.
V~současné době už běžné, vhodné pro nápisy (Frutiger).

\pg;

\sec Klasifikace písmových rodin

* {\em Grotesk antikva} (Lineární antikva). 20. století.
  Herrman Zapf (Německo, 1918--2015).

\font\optima=optima
\font\friz=frizquadrata

\medskip
{\setfontsize{at70pt}\optima\rf Optima font}

{\setfontsize{at70pt}\friz\rf Friz Quadrata}

Je to bezserifové písmo s nepatrným nebo žádným stínováním a s~náznakem
serifů.

* {\em Psaná písma} (kaligrafická, ručně psaná).

\font\zapf=pzcmi8z

\medskip
{\setfontsize{at70pt}\zapf\rf Zapf Chancery}



\pg.

